ПІДЗЕМНИЙ БУТИЛЬОК

   Хто б міг подумати ,що той день закінчиться на такій мажорній ноті,бо все ж починалось добре?А справа була так!
   То були травневі свята 2013 року:Великдень вже минув,а Першотравень випадав на середу,тож збоку адміністрації копальні було логічним кроком перше і друге травня зробити вихідними,а замість четверга вивезти людей в суботу.Ми спокійно собі вишли в п'ятницю відпрацювали у другу зміну і так само збирались зробити і в суботу.
   Ніщо невіщувало того захопливого трилеру ,що відбуватиметься під кінець зміни:ми так само прибули на АПК (Адміністративно- Побутовий Комбінат-О.Б.),так само наші хлопці перекурювали перед нарядом і відбувши наряд так само перекурювали на задньому подвір'ї біля перевдягалок.Якихось особливих нарядяв начальник дільниці Євген Миколайович нам не давав,а як завжди:"Скіпи!Грузіть скіпи!!!",але після наряду у начальніка дільниці ми мали звичку стверджувати остаточну версію наряду проголошену нашим бригадиром Толяном Рябцевим.На порядку денному було важливе питання:хтось приніс "бутильок" і треба було вирішити-або чекати виїзду і видудлити його на горах,або взяти з собою і випити прямо в шахті?
  -Та на х@й!С собой бєрьом!-виголосив Толян і ця його промова була зустрінута бурними оваціями.
   Далі все проходило за звичайним алгоритмом:роздягались в чистій перевдягалці,брали "тормозки",воду,жетони -йшли в брудну,де вдягали робу і шли отримувати "коногонки" та саморятівники,а звідти вже на кліть.Спустились в копальню,де нас чекала перша зміна.
   Ми всі працювали в бригаді,що займалась чисткою хідника зумпфа під скіповим стволом.Наше робоче місце знаходилось в п'яти хвилинах від людського під'йому.Свої речі ми лишали на лебідці,що тягала наш невеличкий скіп(десь 1,5 куба) по похилу під кутом 67* та довжиною приблизно 120 метрів.Нашим завданням було вантажити скіп шламовою массою яка просипалася в скіповому стволі і якою  хідник був постійно засипаний.Часи розвиненого соціалізму давно минули і робили ми це цеберками-ставали на драбині вервечкою як ті молдовани і передавали відра з мачмолою!Також постійно потрібно було відкачувати воду яка доволі швидко збиралась.Насос міг стояти стаціонарно,міг іздити по рельсах на "площадці"причеплений до скіпа.Коли насос стояв стаціонарно ми ходили на роботу в три зміни,а коли пересувався-в дві.Плюс хтось в четверту зміну приходив відкачував воду.Це було на свята,тож насос був встановлений на "площадку".(Детальніше про нашу роботу читайте в моєму романі"Десь на Сході..."-О.Б.)
  Одже ми спустились на початку другої години,посиділи потеревенили з першою зміною,дочекались коли ті здиміють та приступили до "роботи"!Як я вже казав,настрій був у всіх "робочий"і всі збирались в цей день ударно ні х@я не робити!Гірником (гірничим майстром)у нас був кумпель Толяна Саша Степанов-вже можна сказати дід,років під шістдесят з яким Рябцев товаришував ще з тих часів коли торгував рибою на базарі.Також з нами в той день були такі яскраві персонажі як Славко "Сікач"Окунь,світлої пам'яті Сашко Дубровський,старий Коряша та Льоха Войтенко(Рябцев та Степанов то само собов!).Це були потенційні бухарі,хто по логиці подій мали приймати обов'язкову участь в пиятиці.Також були "благонадійні"-ті хто по логиці подій мав не приймати участь:Вова Воронков,здається Льоха Чернов.Лохмандєя навіть не знаю до кого віднести!Як,власне,і себе-не буду вдавати з себе показового робітника і казати,що ніколи участі в "підземних бутильках" не брав-брав кілька разів!Але в той раз не хтів брати участь.
   На перше-друге травня я встиг зганяти до батьків в Приазов'я та привіз пакет сушених азовських бичків,який в той день і припер з собов і взяв в копальню.
  -Так шо ж ти ні сказал?-запитав Вова Воронков побачивши доволі солідний пакет з рибою,-Ми б пива ще взяли!
   /Як я потім був радий з того,що пива ми не взяли тоді!/
   Одже почалась "робота"!Товариство розсілось по гуртках "за інтересами"-хтось за столік грати в карти,хтось росклав "затяжки" (це необфугована дошка,яка ріжеться на необхідну довжину,щоб закривати кровлю,забудку-О.Б.)як я наприклад.Я мав тоді звичку брати з собов планшет в копалюню і в вільну хвилину читав книжки.
   Одже Толян розливав бажаючим вогненну рідину по стаканчиках,Степанов передавав диспетчеру "скіпи",товариство грало в карти гризучі сушені бички.Я спустився вниз відкачав воду і знов ніц не робив.
   Пригадую,як старий Коряша хильнувши та граючи в карти казав:
  -Отак кому сказать чем ми тут занімаємся!

   Така ідилія продовжувалась приблизно до шостої години вечора поки Степанов не подзвонив диспетчеру копальні(це завжди робиться під кінець зміни)та не почав своїм п'яним язиком їздити по вухах.Десь хвилин за п'ять подзвонив розлючений Євген Миколайович:
   -А!Йо@аний в рот!Нажрался?!-волав начальник дільниці в слухавку,-Сколько скіпов наґрузілі на самом дєлє?!Вот ета я ,п'яний,должен тєпєрь в шахту єхать за тобой?!
  Запала тиша і наши мізки почали перетравлювати отриману інформацію:
   -А как он узнал?
  -Может ето пєрвая смєна замєтіла і заложила?
  -Бля буду,пацани!-виголосив Толян Рябцев,-Нас заложилі!І тот,кто заложил нє находітся срєді нас!
   Але усі ці здогадки спростував Сашко Дубровський,який хоч і був затятим алкоголіком,але був сам по собі доволі толковим чоловіком з гірничим технікумом за плечима і добре знав як працює шахта:
  -Та нікто нікого нє заложил!-заявив він,-Скорєй всєго когда Саня звоніл диспетчеру у того стояла громкая связь,а в ето врємя мог Миколаїч зайті і по голосу всьо понять!
   Швидше за все так і сталось,але це не відміняло усіх наслідків.
  -Треба подзвонити "ламповим"-узнать чи не поїхав Харін в шахту!-хтось видав доволі логічну думку.
   Толян зателефонував в "лампову" де довідався,що Євген Миколайович таки взяв лампу з саморятівником і зібрався їхати кліттю на сьому годину.
   -Так,пацани!-керував ситуацією Толян,-Лєзтє в зумпф на лєстніцу,і кагда он будєт захадіть будітє вилазіть -тіпатолько прікратілі работать!
   Ми кинулись до похилу і трошки спустившись униз чекали коли хлопне дверь привході.
  -А-а-а!Йо@аний в рот!!!-почули ми волання начальника дільниці,-Сколько скіпов нагрузілі?!-причепився він до Сашка Дубровського,що разом і з нами вилазив на лебідку./Степанов передавав диспетчеру чотири/.
   -Четирє!
   -Сколько скіпов?!-не відставав Миколаїч.
   -Бл@дь-дєсять!!!
   Харін відчепився від Дубровського і звернувся до Степанова:
  -Єдешь со мной!!!А ви всє через медпункт!-і повів паралельно призначивши Льоху Чернова та Лахмандєя на откачку в третю зміну.Ті також схопили саморятівники та побігли на кліть виїхати на гора поцмулити цигарки під час перезмінки.
    Коли прийшов час їхати на гора і ми прийшли під ствол,дід-стволовий нам розповів:
  -Да тут Харін вивозіл горного мастера п'яного в жопу-єлє в кліть попав!
   Виїхавши на гора,здавши саморятівники з "лампами" ми ринулись у медичний пункт 'дмухати в трубку'.
   Непересічність ситуації полягала в тому,що потенційні бухарі Сікач,Льоха Войтенко та навіть Сашко Дубровський в цей раз чогось не пили.Натомість випили "благонадійні" хлопці-Вова Воронков,здається Льоха Чернов(не певен,бо він зазвичай їздив на автівці).Лахмандєя ж,Миколаїч сам же і легалізував лишивши в третю зміну з Льохою.Старий Коряша також був випивший,але тримався нормально як і усі окрім Степанова.
   Євген Миколайович сидів в медпункті вже перевдягнений слідкуючи за процессом:
  -Так!Лисому дишать нє нужно!-це стосувалось мене.Та яким же було його здивування коли ні Сікач ні Льоха Войтенко не показали жодного проміля!З Сашком Дубровським була инша картина:від першої "задувки" у прибора почались перешкоди-зовсім ніяких промилів не показував.
  -Диши єщьо!-грізно командував начальник дільниці.
  Сашко ще дихнув-і другий,і третій раз.Харін не вірив своїм очам.
  -Что показивать?-Трі дня не п'ю!-мовев Дубровський.
  -У-у!!Павєзло тєбє!!!-грізно і розчаровано провалав начальник дільниці і на тому заспокоївся.
   Ми відправились  митись ,перевдягатись та забиратись додому."Благонадійні"хлопці взагалі просаботували перевірку в медпункті і ніяких наслідків це не мало.Степанов же,казали дихнув ледь не на три промілі!
   Ми порозбрідались по домівках,Толян же зачекав Степанова доки він здасть необхідні папери по закінченні зміни.У нього ще лишався самогон і вони стали на зупинці за диспетчерською троллейбуса допивати.Аж бачать-Харін йде на зупинку:
  -Миколаїч!Ну іді уже  с намі є@аньом!!
  -Та ідітє ви на х@й!!!-провалав Миколаїч.

   В понеділок миийшли в першу зміну і були заскочені,що начальник дільниці на лікарняному:пішов начебто ввечері годувати собаку і перечипившись за ланцюг на якому вона сиділа впав та зламав п'ястя руки."Мєня проклялі!"нарікав на долю начальник дільниці натякаючи на Степанова ,який важався таємним євреєм.Той же єхидно зауважував:
  -Навєрноє п'яний на могілку упав!-в неділю були 'Гробки'.
  Та пригода лишилась для адміністрації непоміченою,а подібні заходи на дні копальні ще не раз відбувались!

 PS:Випадок описаний вишче не є вигадкою,а був цілком реальним,тільки прізвища персонажів трохи змінено.

  26.08.2019 
  Південь України